HAN SA
Vær så god, sir.
Du ser flott ut i dag, mr. Hanson.
Ja vel, folkens, 20 sekunder til vi er på lufta.
15 sekunder. Hvor er Lorie?
Fem, fire, tre, to...
Perkell Heating and Cooling bringer dere "Han sa...Hun sa".
Programledere er Lorraine Bryer og Dan Hanson.
Dagens tema, forslag 41, motorveiforbindelsen.
God dag, Dan.
Forslag 41, etter avstemningen i oktober, -
- ville gi en ny forbindelse mellom motorveiene 710 og 88.
Etter mitt syn er det på tide vi får forbindelsen.
Den vil gi bedre adgang og fremme vekst, særlig i utkantstrøk.
Jeg vet hva du vil si, Dan: Forslag 41 kan vente, vi trenger ikke det nå.
Men om to eller tre år vil det være for sent.
Vi må gå framover, ellers stopper vi. Tiden er moden.
Det er slik jeg ser på saken.
Lorie, du overintellektualiserer igjen.
Sunn fornuft tilsier at vi ikke trenger forbindelsen.
Disse to motorveiene fungerer bra som de er.
Det ville bare føre til økte kostnader, -
- trafikk og trengsel i et område som allerede er fullt.
Og utkantstrøkene du snakker om -
- har nådd et platå der ytterligere vekst ikke er ventet.
Det er ikke noe galt med situasjonen slik den er.
Som min onkel Olaf sa: "Hvorfor fikse noe som ikke er ødelagt?"
Og det er slik jeg ser på saken... Au!
Herregud!!
Programledernes syn deles ikke nødvendigvis av stasjonen WBAL.
Unnskyld meg. Nå er det nok. Denne gangen har hun gått for langt.
- Hva gjorde du med henne? - Hva jeg gjorde?
- Hun ble sprø på direkten! - Noe må du ha gjort.
Man skal ikke ta igjen med en stump gjenstand.
Her, gjør det selv, det er for ekkelt.
Jeg håper Weller ikke så på.
Det er i orden, han kommer seg. Gå tilbake til arbeidet.
Emily, hent litt aspirin.
Se på alle oppringningene, mr. Thurman. Hundrevis.
Gribber. De kan ikke vente til de ser hva som skjer i morgen.
Ikke jeg heller.
Vent litt... De kan ikke vente til i morgen!
Dette kan være det beste som har skjedd.
- Hvis vi promoterer dette riktig. - Jeg snakket med Wellers sekretær!
Å ja?
Dette kan bli bra. Han elsker sånne greier. Hva sa hun?
- Hun sa han kom til å ringe. - Hørte du det? Hun sa...
Vent litt. Skulle Weller ringe meg? På min egen linje?
Dette kan være ille, virkelig ille.
Han ringer bare personlig når han vil såre noen. Vi er ferdige.
Wally, sett deg og slapp av. Du vet ikke hva han tenker.
- Det er kanskje ikke så ille. - Ikke så ille?
Vil han fremdeles ha deg etter i dag?
Lorie ødela hele greia.
Hør her, jeg finner Lorie, jeg snakker med henne.
Hva skal vi si? Han bruker en formue, og dere slår opp på direkten.
Vi slår ikke opp. Det er slik Lorie og jeg er.
Det har vi alltid vært.
Hei, dette er Lorie Bryer, jeg er i Personlig-avdelingen i The Sun.
Ja.
Hanson. Ja, hallo. Takk for at du ringte tilbake.
Jeg jobber med nekrologen til professor Hollis.
Jeg lurte på, når er bryllupet...begravelsen?
Takk. Har familien noen spesielle ønsker?
I stedet for blomster. Flott. Tusen takk. Ha det.
Dette er avgjort Pulitzer-pris-materiale.
Dette vil snu journalistikk på hodet.
Ingen små jobber her, miss Bryer. En avis er et daglig mirakel.
Og vi er alle del av det.
Diana.
Du ser utrolig ut. Det er håret, du har funnet din frisyre.
Vi skal fortsatt møtes på fredag?
Det er min søsters fødselsdag. Kan vi si lørdag?
Absolutt, ikke noe problem. Hele min timeplan er til din disposisjon.
Sheila, Sheila.
Kan vi forandre lørdag til fredag?
- Det er min søsters fødselsdag. - Ja visst, Dan, det går bra.
Takk. Takk.
- Du er en engel. - Takk.
Dan.
- Dan. - Faen!
Dan?
Din jævla egoistiske rundbrenner!
Drittsekk. Å, Gud, jeg falt for det.
Nå finner jeg ut at han har en kjæreste.
- Alt i orden? - Følg mitt råd, hold deg unna ham.
Gå aldri ut med ham.
Det kunne ikke falle meg inn. Jeg går ikke ut med feige drittsekker.
Hva er det alle ser i ham? Han er ikke så kjekk.
Han tror han er sjarmerende med de gutteaktige greiene sine.
Og jeg kan ikke tenke meg at han er noe god i senga.
Vel...
Hvordan staver jeg "svinepels"?
En beskjed er bra, men gjør et mye mer dramatisk poeng!
- Du burde knuse noe. - God idé.
En av modellene hans.
Nei, Ulvemannen. Den er favoritten hans, tror jeg.
Å, nei. Det kan jeg ikke.
Har du hørt ham snakke om Ulvemannen? Jeg fikk tårer i øynene.
Bare gjør meg en tjeneste, OK?
Neste gang du ser ham, gi ham et spark i ræva fra meg.
- Det skal jeg gjøre. - OK.
Du... Ikke si et ord. Du ba henne knuse Ulvemannen.
Til pass for deg, som løy for den stakkars jenta.
Er personlighetsforstyrrelsene til alle jeg går ut med mitt ansvar?
Jeg sa til Janet at jeg møter andre, jeg lyver ikke.
Hjelper du gamle damer over gaten også?
Jeg har faktisk 17 ferdighetsmerker fra speideren!
Og forresten så er sex med meg veldig godt.
Sikkert.
Har du hørt noe? Hva har du hørt?
Ingenting, ingenting.
Det har gått mange rykter siden Monroe erklærte at han skulle gå av.
Så jeg har besluttet å gi unge mr. Hanson et forsøk på spalten hans.
Gratulerer.
Herregud, Ed! Jeg skulle ønske du ikke hadde gjort det.
Dan...og miss Bryer, på mitt kontor etter dette møtet.
Teknisk sett er denne spalten Eds område.
Men jeg skulle ønske han hadde sagt at han hadde lovet deg spalten.
Vi har besluttet, på en ganske feig måte, å gi dere begge et forsøk.
Dere har fulgt saken om skulpturen? Bra!
Ikke imiter Monroe. Bruk deres egen stil og meninger.
1 500 ord på mitt bord innen klokka fem for utgivelse i morgen.
Måtte den beste mannen vinne... eller den beste kvinnen.
- Dette er for jævlig. - Det kan du trygt si.
Ikke si at du er ferdig alt. Tenker du overhodet, eller skriver du bare?
Jeg behøver ikke tenke. Sunn fornuft veileder meg.
Sunn fornuft, du?
Jeg venter, så vi kan levere dem inn sammen. Da får du en sjanse.
Alle mine år på journalistskolen var altså bortkastet tid?
- Jeg er ingen journalist. - Det ville jeg ikke skryte av.
- Jeg er en avismann. - Fyndig. Dum, men fyndig.
- Hør her... - Hør her...
Du først.
Etter i morgen vil en av oss aldri snakke med den andre igjen, så jeg...
Hva med middag?
Vær så god.
Og til deg, sir.
- For min nye spalte. - Avisen er ikke ute ennå.
- Ta like godt resten. - Jeg ville bare smake.
- Dan. - Susan.
Hei.
Du ser fantastisk ut. Håret ditt er flott. Helt deg, det er din frisyre.
Takk. Og for blomstene. Du husket at jeg liker krysantemum.
Du fikk dem, det var fint. Susan, dette er Lorie.
Hun har...båsen midt imot min.
Jeg mente ikke å forstyrre. Kanskje vi kunne treffes neste uke.
Fint, ring meg. Men ikke gjør noe med håret ditt, da er avtalen brutt.
- Nei da. Ha det. - Vi ses.
- Ikke si et ord. - Du er ikke til å tro, forbløffende.
Det er som å se en ustoppelig sopp spre seg.
Tro det eller ei, noen mennesker liker mitt selskap.
Alt jeg ville si er at fra det jeg har sett av deg og dine kvinner, -
- er mengden av smerte, raseri og sorg du forårsaker, bare enorm.
- Syntes du hun så såret ut? - Nei. Hun så faktisk lykkelig ut.
Men, du vet, det man ikke vet, har man ikke vondt av.
Jeg skjønner meg bare ikke på slike kvinner. Kanskje jeg er for celebral.
- Det betyr glup. - Jeg vet det.
Du har noe i ansiktet, en smule eller litt smuss eller noe.
Hva gjør du...? Hold opp.
- Skulpturen, for eller imot? - Hva tror du?
- Jeg var imot. - Det forbauser meg ikke!
De trykker din uansett. Det er en mannsklubb.
- Kom igjen. - Vet du hvor jeg helst vil jobbe?
New York Times.
Der kunne jeg i hvert fall påvirke folk, forandre tenkemåten deres.
Det er derfor jeg vil ha denne spalten.
Jeg vil ikke måtte dekke bryllup resten av livet.
Ikke? Jeg trodde de fleste kvinner elsket bryllup.
Du tror virkelig du vet hvordan du skal ta meg, hva?
Ja vel, hvis vi skal sette folk i bås her...
Alle kvinner vil gifte seg, og alle menn er redde for å binde seg.
Du skjønner ikke. Det er ikke redsel.
Vi har ikke noe valg, vi kan ikke binde oss.
Det er noe dypt, et dyreinstinkt som holder oss atskilt fra flokken.
- Akkurat, som din kjære Ulvemann. - Nettopp.
Perfekt eksempel: Ulvemannen er en styrkekilde for oss gutta.
Han er sterk, fjern, forutbestemt til å leve alene.
Han er sin egen herre, sin egen ulv. Han er sin egen Ulvemann.
Han vet at han ikke kan komme noen for nær, for når det blir fullmåne...
Bingo! Noen kommer til å bli såret.
Så han tar nærheten der han finner den. En natt her, en natt der...
Faller andre kvinner for dette sprøytet?
Det er ikke sprøyt, det er noe jeg tror dypt på..
Høres ut som en unnskyldning på meg.
Før eller senere må selv Ulvemannen velge.
- Klar til å bestille, miss? - Å, ja.
Jeg begynner med...
...monogami, så forpliktelse...
...og til slutt tar jeg ekteskap.
Ekteskapet har forpliktelse som tilbehør.
Med mindre du vil ha noe på si'?
Å, nei, ikke jeg. Men kanskje noen barn senere.
Godt valg, frue.
- Monogamiet er veldig godt her. - Og du, sir?
Bare en porsjon sex, takk.
Beklager, sir, den serveres bare med forpliktelsen.
Jeg skal gjøre det lett for deg. Jeg tar hele middagen.
Uten forpliktelse og monogami, bare kom med sex, så er jeg fornøyd.
- Vil du ikke ha monogami? - Kan du ikke lese skiltet?
INGEN ERSTATNINGER
Trenger du mer tid til å bestemme deg?
Jeg hører raviolien her er god.
Helt greit. Ravioli høres bra ut.
Når jeg er redaktør, skal jeg gi deg en sjanse til.
Når du er redaktør, er jeg for lengst sluttet. Ikke synes synd på meg.
- Faen! - Hva er i veien?
Kontaktlinsen min spratt ut. Gud, dette gjør jeg alltid.
Vent. Jeg er utmerket til dette. Jeg har magiske krefter. Se nå.
Hør etter, alle sammen! Ikke rør dere.
Min venn har nettopp mistet en kontaktlinse. Kan alle stoppe?
Bare kikk ned og...
Au da.
Var det den?
Jeg vet ikke, jeg kan ikke se.
Vi har den.
Takk. Takk.
Jeg er veldig lei for det.
Hvordan kan jeg kjøre nå? Jeg må lese spalten min med ett øye.
Hva er det?
- Jeg beklager, det er bare... - Hva da?
...morsomt. Synes du ikke det er morsomt?
Hei, det er tyveri.
Vent, jeg ville bare si før vi åpner den, -
- at hva som enn skjer, har det vært en hyggelig kveld.
OK.
- Utrolig. - Pokker!
KUNST: HVEM BA OM DEN? KUNST SOM BERØRER VÅRE LIV.
Dette er ikke rettferdig. Bare en av oss skulle vinne.
- Spalten var min til å begynne med. - Det er hyggelig av dem å...
- Hyggelig? - Det er jeg som burde vært forbanna.
Hør her, kamerat. Den eneste grunnen til at de trykte din, var at...
...du har en penis.
Du skulle ha vist dem din!
Glem det! Det har vært en fryktelig kveld.
- Dan, bra jobba. Du viste henne. - Hva mener du? Hun har rett.
Leste vi den samme spalten?
- Hei, Phil. Det vanlige. - Det skal bli.
Skal du glane på meg i hele kveld, eller skal du kjøpe meg en drink?
Og en av det denne unge kvinnen drikker.
- Er du den litterære typen? - Kommer an på. Hva er din type?
Menn på omtrent din høyde. Menn på omtrent din størrelse.
- Men vi må gjøre noe med klærne. - Hva er i veien med dem?
De er på.
Jeg har savnet deg.
- Hvordan var Paris? - Vått.
Å, Linda. Hva sier du til at vi går?
Vent litt, store gutt, jeg vil ha drinken min.
Hvem er jenta? Er dere to et team?
Å, Gud, nei. Det ville de ikke gjøre mot meg.
Det er en engangsgreie. Jeg behøver aldri jobbe med henne igjen.
Det er det vi har besluttet. Vi begynner med tre spalter i uken.
Jeg tror vi har noe her. Folk elsker en god kamp.
- Det er en bra tekst til reklamen. - Ja vel.
Neste jobb: det er en ny dansegreie på Royal.
- Den pornografiske greia. - En smakfullt utført nakenscene.
- Har du sett den? - Nei, men...
- Er dette refleksliberalisme? - Hva med deg?
Gjør det.
- Det skulle ikke vært tillatt. - Hvordan kan du si det?
Jeg er en gjennomsnittsperson. Støter det meg, vil det støte mange.
- La folk avgjøre det selv. - Jeg gir dem bare fakta.
Kaller du det du skriver fakta?
Koke ned kompliserte spørsmål til fyndige små ordtak fra onkel Olaf.
Vent litt. Hold min onkel Olaf utenfor dette.
Gi deg nå. Han er en billig litterær oppfinnelse. Han fins ikke engang.
Min onkel er ikke billig. Jeg skal bevise at han fins. Hva vedder vi?
Jeg vedder en drink.
- Avtale. - OK.
Han er ikke hjemme.
Han har ny dame.
-Tirsdag kveld er polkakveld. - Polkakveld, du?
- Jeg tar en gin tonic. - Han er ikke hjemme.
- Vil du danse? - Jeg danser ikke.
Jeg tar en gin tonic.
Du er virkelig god.
Å, Gud.
Den fyren kjenner jeg. Han er utrolig pesete.
Han prøver seg alltid på meg.
Hvis han kommer og ber om en dans, kan du være så snill å danse med meg?
Lorie... Hei, det er meg, Steve.
Jeg har ikke sett deg her på lenge. Du så flott ut der ute.
Unnskyld meg, vi var...
Vil du danse? Jeg savner måten vi beveger oss sammen på.
Beklager, kamerat, hun danser med meg.
- Takk. - Det er i orden.
- Hva er i veien? - Jeg vet ikke.
Hør her...
Jeg ville si det den forrige kvelden...
De fleste jenters øyne glitrer ikke når de tar ut linsene.
Men det gjør dine. Jeg kunne ikke si det, for det ville høres dumt ut, -
- og du ville trodd at jeg la an på deg, og det ville jeg ikke, fordi...
...fordi jeg la an på deg.
Hvis du ville forvirre meg, har du gjort en bra jobb. Jeg vil gjerne...
...gjerne kysse deg igjen, men...
...ikke hvis du kommer til å le av meg.
Jeg skal ikke le av deg.
- Vil du...? - Ja.
Mr. Hanson.
Det må være onsdag. Storbestillingsdagen, hva?
Du varmer dem opp for helgen? Du må bruke halve lønna di her.
- Jeg klager ikke. - Bare en bestilling i dag, Lou.
- Hva? Bare en? - Ja, la oss se...
...roser, eller kanskje paradisfugler.
Kommer an på hva du vil oppnå.
Bryte isen, seksuelle ouvertyrer...
Ikke...kjærlighet?
Vær så snill, mr. Hanson...
Si at det ikke er kjærlighet.
Nei.
- Jeg vet ikke. - Du vet hva kjærlighet er?
Det er en tidsinnstilt bombe klar til å springe. Tro meg.
Det var derfor Gud skapte andre kvinner.
Uansett hvor god en kvinne kan være...
...er det alltid en annen rundt hjørnet som kan være enda bedre.
- Alt i orden? - Bare bra, bare bra, alt i orden.
4.15, morgenangst. Det er i orden.
Ta noen dype åndedrag og legg deg igjen.
- Kom igjen. - Du tar aldri dette alvorlig.
Skjer dette aldri med deg?
Man våkner, og man føler seg ikke virkelig.
Man føler at man ikke lever det livet man burde leve.
Som om alle ens valg har vært feil.
Du er bare trøtt.
Nei, jeg er ikke trøtt. Du skjønner ikke.
Jeg elsker deg ikke.
Jeg mener...
Jeg har kjent deg lenger enn noen annen kvinne i mitt liv, men...
...jeg burde ikke ligge her med en jeg ikke elsker.
Vet du hvor mange ganger du har våknet kl. 4.15 med dype innsikter?
Ja.
Og de er alltid riktige.
Hva er det du sier?
Nå vet jeg hvem jeg burde være hos.
Og jeg vil bare gå til sengs med henne.
Jeg er lei for det, Linda.
Dan...
Du vet denne kvinnen, henne du vraker meg for?
Hun er ikke verdt det.
- Hei. - Hei.
Hvor lenge har du vært her?
En stund.
Jeg tok med appelsinjus og noen smultringer.
Men jeg spiste smultringene.
Hør her...
Jeg vil bare være sammen med deg, -
- og jeg vil ikke at du er sammen med andre enn meg.
Vær så snill å si noe.
Det var sånn det begynte.
Vent litt, et øyeblikk. Denne Linda, er det Linda Metzger?
- Har du ligget med henne? - Kjenner du henne?
Selvsagt. Jeg prøvde å få henne i senga i hele collegetiden.
- Hvordan møttes dere? - Vel...
Vent litt, hvilken livshistorie vil du ha?
Jeg har laget en reklame for morgendagens program. Den er topp.
Hei, Dan, hvordan er det med hodet? Hun fikk inn en fulltreffer, hva?
Jeg gjorde det saktere og overførte det. Man kan se bokstavene på kruset.
Som min onkel Olaf sa: "Hvorfor fikse noe som ikke er ødelagt?"
Og det er slik jeg ser på saken... Au!
Man vet aldri hva som slenges rundt på "Han sa...Hun sa".
Se Hanson og Bryer, 2. runde, i morgen kl. 12.00 på Kanal 11.
- Måten den spinner rundt på... - Jeg tror jeg må legge meg igjen.
Mr. Thurman, det er ham. Bill Weller på linje 1.
Jesus.
Hallo, dette er Wallace Thurman, kanalsjef på WBAL.
Det er en glede å få snakke med deg personlig.
Hanson and Bryer. Ikke noe problem, sir. Bare et øyeblikk.
Han vil snakke med deg og Lorie på høyttaleren.
Sett ham over, jeg improviserer.
Ett problem: Jeg har aldri brukt telefonhøyttaleren.
- Takk. - Hvem er dette?
Hallo, dette er Dan Hanson. jeg er her med Wally Thurman.
- Og dette er Ray, teknisk leder. - Lorie Bryer er på toalettet.
Er vel ikke noe å gjøre med det. La meg gå rett på sak.
- Jeg kjøper det usle programmet. - Vi vet det, sir...
Det påfunnet deres, Hanson, ditt og miss Bryers...
Det var rene trolldommen for å øke seertallene.
Jeg blåser i om dere hater hverandre eller bløffet.
Dere skal bare melke situasjonen for hvert øre den er verdt.
Vi er opprømte over at du er opprømt.
- Jeg er ikke opprømt, bare grådig. - Grådighet er bra.
Jeg er grådig og besluttsom.
For å forsikre at alt går bra, er jeg der under morgendagens opptak.
Ikke drit dere ut.
- Kom tilbake, det var en feil. - Han har lagt på.
Hva...? Å.
Kom igjen.
Dette er latterlig.
Lorie... Lorie, skatt. Kom igjen, lukk opp.
Lorie, hva foregår?
Lorie, jeg vet at du er der. Vær så snill, skatt, snakk til meg.
Jeg har med noe av Ritas salat.
- Ta den bort. - Kom igjen.
- Jeg hater den. - Jeg trodde du likte den.
- Jeg var bare høflig. - I tre år?
- Gå vekk. - Hva? Jeg bor her!
Ikke nå lenger.
Hvordan går det med hodet?
Det gjør vondt, det blør. Kanskje jeg trenger sting.
Jeg beklager, jeg kunne bare ikke ta det lenger.
Da jeg så det runde, selvgode ansiktet ditt, kunne jeg ikke dy meg.
Takk, skatt. Litt av en unnskyldning.
Hvorfor er sakene mine i gangen? Hva betyr det?
Det betyr at det tok hele denne tv-greia, -
- programmet og suksessen og det det har gjort med oss...
...å få meg til å skjønne at vi vil forskjellige ting.
Det har jeg alltid visst, men...
...jeg trodde hele tiden at en dag ville det bli lettere...
...men jeg tror ikke at du vil forandre deg noen gang.
Vent litt. Det går veldig bra med oss.
Vi kan ikke slå opp etter en krangel. For mye står på spill.
Skatt, vær så snill. Jeg vil ikke at det skal være slutt.
Du likte meg jo som jeg var.
Det gjør jeg fremdeles.
Jeg elsker deg.
Men jeg trenger mer fra deg.
Vel, jeg vet bare ikke hva mer jeg kan gi deg.
Nei, da så.
Er det Ritas salat?
- Ja. Vil du ha den? - Ja.
- Vent, jeg kommer med den. - Tusen takk. Det setter jeg pris på.
Her...
Jeg gir deg en dollar. Skulle bare mangle.
- Og kom inn. Du ser for jævlig ut. - OK. Takk.
Å, der er han altså.
- Hei, mrs. Spepk. - Sett deg.
- Jeg henter noe til hodet ditt. -Takk...
...men en kul i hodet er ikke problemet nå.
Jeg vet hva problemet er.
Du skjønner, i min tid giftet unge mennesker seg før de lå sammen.
Pissprat. Vi lå sammen før vi giftet oss.
Det gjorde vi ikke. Og man giftet seg ikke av kjærlighet den gang.
- Kjærligheten kom senere. - Jeg venter fortsatt.
Tusen takk, mrs. Spepk, mr. Spepk. Men nå må jeg virkelig gå.
Nå har du virkelig gjort det, hun vil jeg skal skifte lås.
Ikke tull. Ba hun deg om å gjøre det?
Nå knuser du ingen vinduer her lenger.
- Hva mener du? - Husker du vinduet du knuste?
- Ja, men jeg knuste det ikke. - Jo, husker du ikke det?
Jeg knuste ikke vinduet. Det var Lorie.
- Våkne. - Hva gjør du?
Vi må komme oss ut. Det er oversvømmelse i rommet.
- Det er ikke oversvømmelse. - Jeg hentet en regnfrakk.
Takk. Du sover. Kom igjen, nå legger vi oss.
- Vi må komme oss ut. - Ja da, det skal vi...
Men ikke akkurat nå. Jeg ringer en drosje, en gondol.
Når du våkner, er han her. OK?
- Ja vel. - Bra.
Ikke glem regnfrakken.
Nei da. Bare legg deg til å sove nå.
Nei, jeg går ikke i søvne. Andre ville ha fortalt meg det.
Du er ikke min første overnattingsgjest.
Knuste vinduene seg selv, da?
- Bestilling til Hanson. - To pastrami på rugbrød?
Stemmer.
Du er den typen. Jeg har sett bilde av deg.
Og du. Dere to... Nei! Ikke tull!
Rita, kom og se hvem som er her.
Jeg må ta et bilde av dere til tavla mi.
- Rita. - Jeg hørte deg, Pop.
Se hvem som er her. Det er de to som krangler.
Og vet du hva? De er forelsket.
Å, så hyggelig å treffe dere. Jeg liker spalten deres.
- Takk. - Hold disse for kameraet.
Stå der. Hold dem høyt i været.
Stort smil. Ja!
Vent litt. Se på det. Hold denne.
ALLE ELSKER EN GOD KRANGEL
Hei, se hva jeg har!
Du er skjønn!
- Hei... - Hva?
Jeg elsker deg.
Jeg sier ikke det fordi jeg venter at du skal si akkurat det samme.
Jeg har varme følelser for deg, -
- og jeg synes det er topp...
..at du ikke ber meg om å være akkurat der du er akkurat nå.
OK, jeg kjenner bare din versjon. Jeg har ikke behandlet Lorie ennå, -
- men jeg kjenner dere godt nok fra gamle dager -
- til å vite at enhver tvil hun måtte ha om deg er berettiget.
Verbalisering er nøkkelen her.
For å oppnå en moden, innlevende gjenklang med din partner, -
- må du si henne hva du føler.
Jeg vet det, det er derfor jeg er her.
Altså... Vi har fantastiske resultater...
...virkelige gjennombrudd...
...med disse.
Eric, det er en dokke.
Mine klienter uttrykker sine følelser uten å bli for sårbare.
Vi kaller dem følelsessurrogater.
Jeg elsker deg, Dan.
Jeg elsker deg.
- Nå forsøker du. - Jeg har virkelig ikke lyst.
Kom igjen.
- Jeg føler meg latterlig. - Kom igjen.
Jeg kan ikke.
Herregud.
Dan.
Det er OK, skatt. Det går bra.
Dan?
Jeg tror jeg vil ha litt ostekake.
Hva?
Jeg tror det hadde vært godt for deg også.
Ja. Ja, du har rett.
- Ostekake hadde vært godt for meg. - OK.
Du kommer ikke til å huske noe av dette, gjør du vel?
Lorie? Jeg elsker deg.
Jeg er gal etter deg. Vær så snill, gå aldri fra meg.
Jeg vil leve resten av mitt liv med deg.
Jeg går og henter litt ostekake.
Jeg vil bare advare deg.
Pappa vil ikke like deg, men mamma er veldig søt.
Det er så fint at du tar av ferien din til å bli med.
Jeg ville møte dem, det er på tide.
Hvorfor det? Hva betyr det?
Ingenting. Jeg mener at det er på tide jeg møter dem.
- Det er alt. - Ikke bli nervøs.
De er veldig vanlige. De er den vanligste familien i verden.
Man kan ikke diskutere prevensjon utenfor sin politiske sammenheng.
Jeg bruker pessar. Det gjør meg ikke til kapitalist eller sosialist.
Pessarer er truende. De gir kvinner makt.
Jeg har brukt kondomer hele mitt liv. Ingen skam i det. Og du, Dan?
- Bruker du kondomer? - Vel, det kommer faktisk an på.
Han har kondom skrevet over hele seg.
Hva gjør din far, Dan?
- Jeg tror de er for gamle for det. - Jeg mente som levebrød.
- Å, han er pensjonert. - Uavhengig velstående, hva?
Nei, bare gammel. Jeg ble født sent. En overraskelse.
Liker du barn, Dan?
- Ja. Jeg mener, ja. Jo da... - Hvor er Wendy?
Hun leste Dans abort-artikkel og sa at hun ikke kunne spise med ham.
- Det er uforskammet. - Det synes ikke jeg.
- Hva med dødsstraff, Dan? - Dette er ikke rette tid...
Ja vel. Han er for dødsstraff, han stemte på Reagan to ganger.
Han tjener litt mer enn meg på den samme jobben, -
- og vi bruker vanligvis en Sheik Elite med reservoartupp.
- Noe mer? - Vi prøver bare å bli kjent med ham.
Vi skal jo ikke akkurat gifte oss, skal vi vel?
Nei! Jeg mener, nei.
Jeg mener, nei. Nei.
APPLAUS
God morgen. Velkommen til A.M. Baltimore.
Våre gjester i dag er Dan Hanson og Lorie Bryer, -
- to avisspaltister fra Baltimore Sun, -
- hvis konkurrerende spalter har skapt stort oppstyr.
God morgen. Ble dere overrasket over hvor vellykkede spaltene ble?
- Nei, faktisk... - Jeg...
Beklager, du først.
Jeg lurer bare på om folk ville legge merke til hva det sto -
- hvis de var vanlige spalter uten denne konkurransegreia.
Vi blir lest, det er det viktigste. Vi får folk til å tenke.
Kanskje. Men er det hva vi sier, eller er det gimmicken?
Krangler dere to alltid?
Si oss om dette stemmer... Vi har hørt at dere to bor sammen?
Jeg vil helst ikke gå inn på det.
Ikke ennå. La meg si det slik.
Er ikke det flott?
Hvorfor ble du så sur for det?
Hva er disse "ikke ennå"-greiene?
Vi har snakket om å flytte sammen.
Nei. Jeg har snakket om det, du har ignorert meg.
Betyr det at du vil flytte inn?
Vel, det er noe vi må snakke om.
Det der er prima Dan Hanson-materiale!
Snakker vi om det hjemme alene, -
- eller foran 500 000 mennesker vi ikke kjenner?
Gi deg! Det programmet har vel ikke 500 000 seere, har det?
Du er umulig. Umulig.
Unnskyld at jeg forstyrrer.
Jeg heter Wally Thurman, kanalsjef.
- Hei. - Dere to er fabelaktige.
- Takk. - Fabelaktige sammen.
Som et team.
Har dere noen gang tenkt på å være på tv jevnlig?
- Ja. Nei. - Nei. Ja.
Vi snakker faktisk ofte om det.
Vi føler at det er den naturlige utviklingen av det vi gjør.
Alle klare, takk. Fem, fire, tre, to, en.
- Hei. Jeg heter Dan Hanson. - Og jeg heter Lorie Bryer.
- Og dette er "Han sa... - ...Hun sa".
Dagens tema er søppel. Fyllingene være er fulle om ti år, hva da?
Noen føler at det er myndighetenes ansvar, og de har kanskje rett.
Men som min onkel Olaf sier: "Den søppelet kommer fra, tar det ut."
Og det er slik jeg ser på saken.
- Du var topp. - Nei, du var topp.
Du stilte til og med meg i et heldig lys.
La oss gjøre det. Vi flytter sammen.
Hei, Larry.
Jeg ser på forholdet som vellykket når du skyller koppen din.
- Hva skal vi gjøre i dag? - Jeg vet ikke...
Vi holder oss inne, tenkte jeg.
Hei, Dan!
- Hei, gutter. - Tre mot tre i parken.
Ja.
Jeg skal faktisk holde meg inne i dag. Takk.
- Kom, så går vi, mann! - For en baby!
Hei, Dan. Hvordan har du det i dag?
Bare bra... Men jeg skal holde meg inne.
Linda?
Dan, skynd deg. Kom, du går glipp av festen.
Jeg er straks nede.
Vet du hva?
Jeg synes absolutt at vi burde holde oss inne i dag.
Som du vil, skatt.
Forandret jeg meg ikke nok? Gi deg nå.
Jeg forandret alt i mitt liv for henne.
Du har det bedre nå.
Alt det jeg kunne ha gjort hvis jeg ikke hadde måttet gå hjem til henne.
Hva da?
Vet vel ikke jeg, jeg gjorde det ikke.
Greit. Du, nå er det nok.
Nå går du opp til henne.
Ta henne i armene dine og si at du elsker henne.
Nei, det er for sent, mrs. Spepk. Det var det. Det er slutt.
- Dan, det kan du ikke mene. - Mr. Spepk...
Her er nøklene mine. Si til Lorie at hun ikke behøver å skifte lås.
Her, ta denne.
Takk.
- Hei, Dan. - Hei.
- Har du det bra? - Ja da.
- Wally ringte. Han fortalte meg alt. - Oi! Nyheten sprer seg fort.
Du ser flott ut. Det er virkelig godt å se deg.
- Kanskje vi ikke burde sitte her. - Hvorfor det?
Nei, det spiller ingen rolle.
- Du kjenner altså Wally? - Ja. Han har alltid vært etter meg.
- Nesten like lenge som du. - Jeg har aldri vært etter deg.
Det behøvde du aldri.
Wally ba meg prøve å få dere to sammen igjen.
- Hva sa du til det? - At jeg skulle prøve for programmet.
Et problem: programmet er ikke tilgjengelig lenger.
- Men da er du det? - De vil ikke ha meg som single.
Jeg er ikke så nøye på det.
- Har du noe sted å bo? - Vel, faktisk...
Firmaet mitt holder meg med en hotellsuite.
Jeg har en sofa og et ekstra rom.
- Jeg vil gjerne at du bor hos meg. - Dan.
- Å, Mark, hei. - Hvordan går det med såret?
Det...går bra.
Ja.
Vel, jeg må tilbake, så...
Vi ses.
- Hva skjedde i dag morges? - Jo, jeg var i det grønne rommet...
- Hvorfor "det grønne rommet"? - Vet ikke.
Sikkert en teatertradisjon.
Noe å gjøre med Shakespeare eller noe.
- For svarte, Lorie. - Hva?
Koppen din. Den jævla koppen din.
Så...
...har du hørt fra Linda?
Det vet du, ellers ville du ikke spurt. Leste du brevet hennes?
Nei. Det var ikke adressert til meg.
- Er det det som bryr deg? - Det virker bare underlig.
Hun flytter fra byen. Hun sender julekort og postkort til oss begge.
Derfor lurte jeg da jeg så et brev adressert til deg.
Hvorfor bryr det deg nå? Vi er på toppen av verden.
OK. Hun kommer til byen.
Jeg mener, hun er her, faktisk.
- Har du møtt henne? - Nei, det har jeg ikke.
Hvis du vil, skal vi faktisk møte henne over noen drinker i dag.
- Hadde du ikke tenkt å si det? - Skatt, det var jo det jeg gjorde.
- Herregud, Dan. Av og til... - Hva er det med deg?
Hvordan kan du være sjalu etter så lang tid?
Det har jeg tydeligvis fortsatt grunn til.
Du hadde tenkt å møte henne og ikke si noe til meg.
Jeg skulle møte henne, ikke ligge med henne.
Jeg sier ikke at du planla det, men ved ikke å be meg, -
- gir du deg selv en feilmargin for at uhell kan skje.
- Du roter fortsatt rundt. - Jeg roter ikke.
Jeg ligger ikke med henne. Vi deler kanskje en salat, det er alt.
- Jeg vil gifte meg. - Hva?
Du beskylder meg for å bedra deg, nå vil du gifte deg med meg.
- Tenker aldri du på det? - Jeg vet bare ikke hva jeg skal tro.
Jeg føler at jeg har vokst sånn disse tre årene, og du har stått stille.
Nei, det er ikke det dette dreier seg om. Du er så redd for å bli såret...
...at du stiller krav jeg ikke kan innfri, du presser meg!
- Er det det du vil? - Du skjønner ikke.
Jeg vet at du er redd for å ta dette skrittet. Det er jeg også.
Men det er det som er det fine. Vi kunne være redde sammen.
Jeg vil bare... Jeg vil bare være sikker på deg.
Og om det betyr at jeg er usikker eller nevrotisk, får det så være.
Jeg vil bare vite at hvis jeg er på lufta med deg fem år fra nå, -
- er det fordi du elsker meg, ikke fordi jeg er din forretningspartner.
Jeg gjør jo det.
Jeg gjør det. Kom igjen.
Kom igjen...
Du vil ikke gifte deg.
Nei, Dan, det er du som ikke vil. La meg høre deg si det.
- Snart på lufta. - Hei, Mark.
Ja.
Avgjør en diskusjon her. Hvorfor kalles dette det grønne rommet?
Jeg vet ikke.
Ser dere i studio.
Jeg beklager, men...
...jeg vil ikke gifte meg.
HUN SA
- På vei gjennom. Pass på. - Lorie. Femten sekunder til sending.
Jeg sa nå!
På plass, alle sammen.
Stille, takk.
Fem, fire, tre, to...
Perkell Heating and Cooling bringer dere "Han sa...Hun sa".
Programledere er Lorraine Bryer og Dan Hanson.
Dagens tema: Forslag 41, motorveiforbindelsen.
God dag, Dan.
Forslag 41, etter avstemningen i oktober, -
- ville gi en ny forbindelse mellom motorveiene 710 og 88.
Etter mitt syn er det på tide vi får denne forbindelsen.
Den vil gi bedre adgang og fremme vekst, -
- særlig i utkantstrøk.
Jeg vet hva du vil si, Dan.
Forslag 41 kan vente, vi trenger ikke det nå.
Men om to eller tre år vil det være for sent.
Vi må gå framover... ellers stopper vi.
Tiden er moden.
Det er slik jeg ser på saken.
Lorie, du overintellektualiserer igjen.
Sunn fornuft tilsier at vi ikke trenger forbindelsen.
Disse to motorveiene fungerer bra som de er.
Det ville bare føre til økte kostnader -
- og trafikk og trengsel i et område som allerede er fullt.
Og utkantstrøkene du snakker om har nådd et platå -
- der ytterligere vekst ikke er ventet.
Det er ikke noe galt med situasjonen slik den er, Lorie.
Som min onkel Olaf sa: "Hvorfor fikse noe som ikke er ødelagt?"
Og det er slik jeg ser på saken... Au!
Lorie.
- Alt i orden med deg? - Ja da, selvsagt er alt i orden.
-Det går bare bra. - Sikker?
Ja. Det går bra, Mark. Ikke vær redd for meg. Det går bra.
Nøklene er der inne, håndvesken min, hele livet mitt er der inne.
- OK, jeg skal... - Jeg går ikke inn igjen.
- Greit. - Skadet jeg ham, tro? Hvem bryr seg?
Jeg går hjem. Jeg føler meg så bra at jeg går.
Lorie, jeg...
- Kjører du meg hjem? - Ja, jeg tror du trenger det.
- Hvor skal disse? - Alt skal på gangen.
De elendige platene, lekene, modellene.
- Hva med denne? - Nei. Den vil jeg ha.
Du har kjent meg lenge, Cindy. Jeg er en rasjonell person, er jeg ikke?
- Jo, mer eller mindre. - Jeg mener, jeg er ikke gal.
Men på ett punkt må man si:
"Ja, vi går framover" eller "Nei, vi har gjort en stor feil".
Jeg føler meg helt topp, virkelig.
- Hold opp. - Gi deg.
Dette får du ikke lov til å gjøre mot deg selv eller videospilleren din.
Han er ikke verdt det. Du har aldri trengt ham.
Du kunne hatt ditt eget program.
Der har vi det. Jeg ville ikke ha noe program. Jeg ser ikke på tv engang.
New York Times likte det jeg gjorde.
Jeg ringer dem tilbake, jeg finner nummeret.
Tenk at jeg lot ham avlede meg fra mitt opprinnelige mål.
Tre bortkastede år, men jeg er ennå rimelig ung, hva?
Har det virkelig gått tre år?
All tiden jeg har kastet bort med å overse alle de råtne tingene.
Du husker det, Cindy. Det var åpenbart fra første stund.
Vi har besluttet, på en veldig feig måte, å gi dere begge et forsøk.
Dere har fulgt saken om skulpturen?
- Å ja. - Ikke imiter Monroe.
Bruk deres egen stil og meninger.
1 500 ord på mitt bord innen klokka fem for utgivelse i morgen.
Måtte den beste mannen vinne. Eller den beste kvinnen...
Hør her...
Etter i morgen vil en av oss aldri snakke med den andre igjen. Så...
...hva med middag?
Sjokkerende som det kan lyde, vil jeg gjerne, men jeg har en date.
Ikke en date akkurat, mer en forpliktelse. Beklager.
Takk.
- Vet du hva? - Hva?
- Gjett, da. - Hva?
De trykker New Republic- saken.
Så flott, den om sandinistene? Fabelaktig.
- Jeg har med en kopi du kan lese. - Å, gjerne. Topp!
- Nei, jeg... - Hva? Er ikke ingressen god?
- Er innledningen for lang? - Vi gjør det igjen.
Vi forholder oss til hverandre som skribenter og politiske kolleger.
Vi forholder oss ikke til hverandre som kvinne og mann.
Adam...
Hør her...
Det jeg ville si...
Jeg tror ikke vi bør treffes mer.
Det er ikke seksuelt eller spennende mellom oss lenger.
Jeg tror det var det en gang, men det er der bare ikke lenger.
- Dette er vanskelig å si... - Det er vanskelig å høre på.
Jeg vet det...og jeg er lei for det.
Hør her, jeg er ikke helt på jordet. Jeg hadde på en måte ventet dette.
- Men det er vel ikke bare min feil. - Jeg sier ikke det.
Vel...
Kanskje to cerebrale mennesker ikke bør være sammen.
Jeg må gå.
- Nei, ikke gå. - Jeg vil helst, hvis det er greit.
Vi ses.
Jøss, det var en rask date!
- Vi kan visst ikke unngå hverandre. - Kanskje det er skjebnen.
- Skal Signora spise? - Caesar-salaten er god her.
- Nei, jeg... - Kom igjen.
Ja vel, jeg tar en Caesar-salat. Og en gin tonic.
- Jeg tar en sånn til. - Greit. Vel bekomme.
Vi kranglet.
Nei, egentlig gjorde vi ikke det.
Vi kranglet ikke... Vi slo opp.
Jeg vet ikke hvorfor jeg forteller deg dette.
Det var leit å høre.
- Hvem slo opp? - Jeg.
Iblant er det det som gjør mest vondt.
Det er alltid lettere å elske enn å bli elsket.
Å såre noen føles verre enn å bli såret.
Jeg er alltid vettskremt for å gi en kvinne dårlige nyheter.
Kanskje det er svakt, jeg vet ikke.
Ja.
Hvordan kan du vite så mye?
Tro meg, jeg har opplevd det.
- Dan! - Susan, hei.
Unnskyld meg.
Du ser fantastisk ut. Den kjolen er...
Det er din farge, den er deg.
Takk. Og takk for blomstene. Så nydelige!
Å, du fikk dem? Bra.
- Skal vi treffes neste uke? - Høres bra ut.
- Men du må ha på deg den kjolen. - Det skal jeg.
Å, faen, puppen min spratt ut. Det er det verste jeg vet, er du ikke enig?
- Ha det. - Vi ses.
Virkelig klasse, med stor K.
Og du. Se på deg, herr Glatt.
Jeg kan ikke tro at jeg lot meg bli sugd inn i det sjekkeopplegget ditt.
"Det er bedre å elske enn å bli elsket."
Dette... Du la an på meg.
- Du prøvde deg. - Kaller du det å prøve seg?
Alle menn er like. Dere tar oss ikke alvorlig.
Vent. Jeg tenkte på det.
Prøvde jeg meg?
Å, Gud, du har rett.
Jeg prøvde meg. Jeg beklager.
Men hva skulle jeg gjøre? Der satt du...
...sårbar, tiltrekkende...
Å, fanken!
Fanken, der begynte jeg igjen, skjønner du?
Jeg er ute av kontroll, jeg kan ikke dy meg.
I alle fall...jeg er ferdig med dere alle for en stund.
Andre ting betyr mer for meg akkurat nå.
- Som hva da? - Sjansen til å si noe.
Til å nå folk. Det enhver journalist vil. Å jobbe...
...på New York Times.
Inntil videre får jeg nøye meg med spalten.
Min spalte. Jeg legger på tallerkenen din.
- Nei. - Det er som å spise med en hai.
- OK? Litt pasta. - Saus.
- Salat. - Tomat.
OK? Ha det gøy.
For spalten min.
Avisen kommer ikke ut på noen timer ennå.
Hallo.
Å, hei, Cindy.
Ja, jeg vet det, er det ikke flott? Å, takk.
Men synes du ikke det er en liten seier, siden hans også ble trykt?
Du har rett, reaksjonær skriving som hans stiller bare meg i et bedre lys.
Nei, jeg kom nettopp inn.
Prøvde du å ringe tidligere?
Adam... Å.
Herregud... Nei, det er flere timer siden.
Vel, jeg...
Jeg spiste faktisk middag med herr Reaksjonær selv.
Ja da. Han knuste kontaktlinsen min, men det var OK.
Ja. Nei, jeg hadde faktisk...
Jeg hadde en hyggelig kveld.
Nei, dette var en engangsforeteelse. Han vikler ikke meg inn i vevet sitt.
Hei, Lorie, jeg har ikke sett deg her på lenge. Skal vi danse?
Bra, men kan du dempe deg litt?
OK, den neste rolige låta... fyren der borte... Ikke kikk.
- Hva het du igjen? - Steve.
Steve. OK, takk. Her har du fem dollar.
- Du behøver ikke betale meg. - Behold det uansett.
Kan du kneppe igjen skjorta? Takk.
Hei.
- Bra musikk. - Å, den er fantastisk.
Hva ser du på?
Den fyren kjenner jeg. Han er utrolig pesete.
Han er alltid ute etter meg. Hvis han ber om en dans, danser du med meg?
- Jeg... Du skjønner... - Lorie.
Det er meg, Steve.
Jeg har ikke sett deg her på lenge. Du ser fabelaktig ut.
- Hei, jeg heter Dan. - Vent. Vil du danse?
Jeg savner måten vi beveger oss sammen på.
Beklager, men denne dansen er min.
- Takk, du reddet meg. - Ingen årsak.
Vel...
- Vel... - Hør her, jeg moret meg.
God natt.
Hva er i veien?
Jeg vil ikke spille spill og flørte og alt det pisset der lenger.
Det jeg prøver å si er at... du er en fin fyr.
Ditt politiske syn er helt forskrudd, du er ingen god skribent, -
- men du er ingen psykopat heller, og du er søt på en måte.
Blir du aldri ensom?
Jeg vet at du har mange kvinner, men blir du ikke bare...
...ensom likevel?
Og redd?
Som om hele ditt liv går deg forbi, dagene og nettene dine.
Det er ingen der som ser det, andre enn deg.
Jeg skulle bare...jeg skulle bare gjerne være sammen med deg i kveld.
Du skjelver.
Ikke si at du ikke har gjort dette før.
Ikke med deg.
Tar du, Olga, denne mannen, Olaf, til din ektevidde mann?
Vil du leve med ham i ekteskapet, ifølge Guds ord?
Ja.
Jeg erklærer dem herved for rette ektefolk å være.
Du skylder meg en drink.
Det Gud har ført sammen, skal intet menneske skille ad.
Jeg er så glad for at dere er her i dag.
Det er et svensk ordtak... hvordan er det?
Løst oversatt betyr det:
"Lykke er lett, bare man tar av seg frakken."
Vel, i dag tok jeg av meg frakken.
Men nå er det nok taler. Nå danser vi kyllingdansen.
- Får jeg denne dansen? - Gjerne.
Å, dette er hunky-dory.
- Vil du danse? - Nei.
- Kom igjen. - Jeg mener bare... Nei, fordi...
Hva er det som er så morsomt?
- Hei... - Hva?
Jeg elsker deg.
Jeg sier ikke det fordi jeg venter at du skal si akkurat det samme.
Jeg sier det bare fordi det er det jeg føler.
Hvis man ikke kan uttrykke sine følelser, hva er vitsen med å ha dem?
Og det føles virkelig godt å si deg dette.
Du behøver virkelig ikke si noe til svar.
Det behøver du ikke.
"MANN, Å MANN, MIN EKTEMANN ER EN ULV"
Vær så god, vennen min.
Takk.
Han husker det sikkert ikke engang.
Han glemmer alltid detaljene.
Alt han husker er sluttresultatet.
Jeg husker hvert øyeblikk vi var sammen.
Alle de små tingene.
Som da jeg fikset forgasseren hans. Han var så imponert.
Eller da han knuste vinduet. Du måtte ringe glassmesteren.
Vinduet, hvilket vindu? Å ja, nå husker jeg det.
Det gjør sikkert ikke han.
Vel, nok av dette.
Fra nå av skal jeg ikke se meg tilbake mer.
Tror du fyren på New York Times husker meg?
Neste uke har jeg kanskje ny jobb.
Jeg tror jeg har nummeret hans på min Rolodex, tilbake på...
...studioet.
I tillegg til bilen min og hele livet mitt.
- Hva skal jeg gjøre med dette? - I esken med mappene.
Takk, Mark. Du redder livet mitt.
Man vet aldri hva som slenges rundt på "Han sa...Hun sa".
Se Hanson og Bryer, 2. runde, i morgen klokka 12 på Kanal 11.
Wally, hva i helvete går denne reklamen ut på?
Jeg kan ikke snakke nå. Han kan fortelle deg alt.
Ja. Gjør så godt du kan. Jeg må legge på. Ha det.
- Lorie, Lorie... - Wally, Wally.
Du reklamerer for et program som ikke vil bli sendt.
Ta det rolig. Se på oppringningene: "Bra for Lorie." "Det var på tide!"
Du er en helt. Kvinner flest skulle gjerne gjort det mot sine menn.
Jeg vil ikke være noen helt. Og han er ikke min mann.
Det siste han blir, er min mann. Skjønner du det?
Helt. Men alle vil se hva dere finner på i morgen.
Weller vil se det. Det er derfor han kommer.
Da får han se en masse ingenting, OK? For det er...vi...vel...
Det er slutt, greit? Dan og jeg, vi... Vi har gjort det slutt.
Herregud.
Det var leit å høre.
Virkelig leit.
Men du kan gjøre programmet likevel. Det kan gjøre det mer interessant.
Du er ikke til å tro, Wally, du er bare så mann.
Takk.
Hvordan kan du skille mellom kjærlighet og arbeid sånn?
Vel...kjærlighet er kjærlighet... arbeid er arbeid.
Kjærlighet...arbeid.
Arbeid er ikke kjærlighet. Kjærlighet burde ikke være...
- Ja da, jada. - Jeg skal gjøre det lett for deg.
Vi tar opp hans halvdel før du kommer. Du behøver ikke se ham.
Jeg er ferdig, Wally.
Greit, hør her...
Jeg ville ikke si dette, men du er fremdeles på kontrakt.
Jeg er ikke noe flink til å være tøff, men advokatene sluker deg hel.
- Takk, Wally, du er litt av en venn. - Vær så snill.
- Linda Metzger på linje 1. - Ikke nå. Si at jeg ringer tilbake.
Linda Metzger?
- Ringer hun Dan her nå? - Nei, meg. Vi er gamle bekjente.
Hun er ingenting, hun har alltid vært etter meg. Sånn farlig begjær.
Hun er kanskje ingenting for deg, men bare navnet hennes får meg til å...
Å, Linda.
- Hva? - Hva?
- Hva sa du akkurat nå? - Jeg sa...
Jeg sa: "Å, Linda." Jeg er veldig lei for det.
Det er i orden.
- Jeg beklager. - Nei, jeg forstår at det kunne skje.
Vi er begge kvinner, vi har navn som begynner på 'L'.
- Du ligger med oss begge. - Ikke nå lenger.
- Når sluttet du? - Da jeg begynte å gå ut med deg.
Begynte? Hva betyr det, da? Har du...?
Har du ligget med henne etter at du lå med meg?
Jeg... Jeg husker ikke.
Husker du ikke?
Tenk, tenk, Dan.
Har det vært noen annen i din seng med deg, som ikke var meg?
Jeg vet ikke, vi gjorde det vel sikkert en gang.
Ja vel, to ganger.
Hva skal jeg føle meg skyldig for?
At ikke alle andre forbindelser smeltet bort fra vi tok på hverandre?
Ikke alle dine forbindelser.
Bare alle dine seksuelle forbindelser.
Hvorfor er dette så farlig?
Fra det øyeblikket jeg gikk til sengs med deg, -
- ble det å ligge med en annen mann utenkelig for meg.
Men for deg forble det å ligge med en annen kvinne...tenkelig.
Det var i begynnelsen.
Nå snakker vi om nå. Det er du som...
- Det er jeg som...? - ...er den jeg er sammen med nå.
Er det ikke det som teller?
- Jeg vil møte henne. - Tror du virkelig det er en god idé?
Jeg vil møte henne.
Jeg har arbeidet på vår nye høst- kolleksjon. Jeg tok med katalogen.
Du burde ta en titt. Vi kan nok sikkert finne deg...
...noe som ville være flatterende.
- Skatt? - Hva?
- Vi har en greie med maten vår. - Dan.
Ikke bli ille berørt. Dan forteller meg alt.
Men nå kjenner nok du også alle hemmelighetene hans.
- Vel... - Vel, kanskje ikke riktig alle.
Vi mistet dyden sammen.
Vi var 14, bare unger.
- Men selv da var han utrolig. - Vel...
Synes ikke du?
I årenes løp har jeg ført dagbok over våre yndlingsposisjoner i sengen.
- Du verden. - Bare noen notater og tegninger.
- Vil du se dem? - Skatt?
Hva sier du?
- Her er en. 17. mars 1980. - Ooops!
- Husker du den? - Ja, på kjøkkenet.
Nemlig.
Utifra tegningen ser man akkurat hvor man skal putte mikseren.
Å, Linda.
Jeg tror denne ville være søt på deg.
Skatt, er du OK?
Kan dere ikke bare ligge sammen og få det overstått?
Jeg tror jeg skal komme meg bort herfra.
Hva slags påfunn er dette?
Da jeg så dere sammen, var det ikke plass til meg.
- Urettferdig. Du ville møte henne. - Ja, jeg skjønner det, men...
Hvis du kan være sånn med en annen, kan jeg ikke være sammen med deg nå.
Alle klare, takk.
Ikke vær nervøse, det er bare et prøvebånd.
Hvis det er dårlig, kasserer vi det. Men jeg vet dere blir fantastiske.
Et øyeblikk, Wally. Dette er ikke det jeg skrev.
Vi måtte beskjære det. Vi hadde ikke mye tid til å legge fram poenget.
Bom-bom, og neste reklame!
Jeg trodde vi skulle skrive det. Det er tross alt en tv-debatt.
Det skal dere når dere får teken.
Det er bare en prøve på hvordan vi ser ut.
- Nemlig. - Hvilken forskjell gjør det?
- Ikke ødelegg dette for oss. - Nei da, jeg bare...
- Vet du hva hemmeligheten er? - Hva da?
- Bare smil stort og pent. - Du blir fantastisk.
- Da begynner vi. - Jeg må gå.
Oi, det er sant at kameraet legger på en noen kilo.
Åtte, sju, seks...
Jeg tror du har en flekk på kjolen.
- Hei, jeg heter Dan Hanson. - Og jeg heter Lorie Bryer.
- Og dette er "Han sa... - ...Hun sa".
Stopp båndet, er du snill.
Lorie...
Lorie, dette går bra. Men dette er ikke noe konkurranseprogram.
- Prøv å smile litt mindre. - Men hun sa...
Make-up-dama har veiledet mange store karrierer.
Entusiasmen er herlig, bare vis litt mindre tenner.
Bortsett fra det er jeg henrykt. En gang til...
- Du gjør det med vilje. - Jeg er bare nervøs.
- Hvor er den flekken? - På den venstre puppen din.
- Hei, jeg heter Dan Hanson. - Og jeg heter Lorie Bryer.
- Og dette er "Han sa... - ...Hun sa".
Dagens tema er søppel.
Fyllingene våre er fulle om ti år, hva da?
Noen føler at det er myndighetenes ansvar.
De har kanskje rett. Men som min onkel Olaf sa, -
"Den søppelet kommer fra, tar det ut."
Hva gjør hun? Stopp båndet, er du snill.
- Skatt, vi er begge på kamera. - Beklager.
- Hvis du ikke vil dette, så si fra! - Jeg gjorde det, husker du kanskje.
Jeg gjør mitt beste.
- Kan vi prøve igjen? - Hvorfor gjør vi alltid det du vil?
Hva? Jeg tok av ferien for å besøke dine foreldre, jeg er alltid hos deg.
- Vil du ikke være hos meg? - Jeg føler meg som en fremmed der.
- Det er bare innstillingen din. - Det er ikke plass til sakene mine.
- Flytt ergometersykkelen din. - Utrolig.
Hva med alle mannesakene dine over hele kåken?
- Mannesaker? - De store skoene og 3-D kartet.
Og du er den eneste mannen i Nord- Amerika som ennå bruker pyjamas.
Vent.
Skal vi ta en kort pause og så prøve igjen?
Bra.
Jeg mente ikke å se tilbakestående ut.
Hei, det er ikke så farlig.
Vi har de beste jobbene i Baltimore.
Fjernsynet vil ikke ha oss. Det er fjernsynets tap.
Du dro meg ut hit, du skremmer vettet av meg.
Og akkurat da jeg tror jeg har alle grunner til å være sur på deg...
...da blir du som hyggeligst.
Du kjenner alle knepene mine.
Kom igjen.
- Jeg var så fryktelig... - Nei, det var du ikke.
Forferdelig! Jeg kunne ha dødd.
- Lorie? - Hva?
Skatt, vi gjør det. Vi flytter sammen. Hva sier du?
Vi har gått gjennom båndet, og tro det eller ei, dere ser topp ut.
Hva sier dere?
Jeg sier ja.
- Du var gal som sa vi var bra. - Hva ville du høre, sannheten?
Det er en nydelig historie. Du burde takke meg, jeg hjalp deg.
Vel, nå er det andre mennesker du kan hjelpe, Wally.
Dette kan ikke skje. Samarbeid med meg, Gud.
Lorie, jeg tigger deg.
- Ha det, sjef. Ser deg i morgen. - Og deg, Judas.
Du har kanskje ingen jobb i morgen!
Jeg har kanskje ingen jobb i morgen!
Vær så snill!
Vent, vent. Kom tilbake.
Glem Wally.
Du ser litt tufs ut. Jeg hjelper deg gjerne.
Å, Gud.
Å, Gud. Stopp bilen. Rygg.
- Hva er i veien? - Bare...
- Gud! - Hva er det?
Faen, av alle restauranter... Se på den kødden!
Og ved vårt bord, til og med.
Gud.
Lorie, ikke torturer deg selv. Kom igjen, la meg kjøre deg hjem.
Nei.
Mark, kan du være en venn og gjøre meg en stor tjeneste?
Hva da?
Vel?
Han skal dra til hotellet hennes.
Han skal... Han skal være hos henne i natt.
Til helvete med ham! Til helvete med henne!
- Nei, vent. - Hva?
- Vi går bort til dem. - Lorie!
Og så plutselig, bang! Jeg så faktisk stjerner.
- Vi har også rett til å spise her. - ...hardt skadet, jeg kunne saksøke!
- Vi spiser lunsj. - Caesar-salaten er god.
- Kanskje han blir kvalt. - Det renner blod fra hodet mitt.
- Hun stormer ut, helvete er løs... - Dan...
- Hva? - Hun er der borte. Ved døren.
- Hei, jeg visste ikke at du var her! - Hun er ikke lite frekk.
Den kødden! Liket av vårt forhold er ikke kaldt engang.
OK, dette kan jeg også gjøre.
- Kan vi slå oss ned hos dere? - Ja, kom da.
- OK. - Klart det.
Linda, så hyggelig å se deg... Sitt.
Linda, du husker Mark.
- Her er vi altså. - Ja, er ikke det sant?
Er det ikke flott at vi alle kan møtes så snart etter bruddet vårt?
Har Dan fortalt deg det, Linda? Vi har gjort det slutt.
Selvsagt har han det, han forteller jo deg alt.
- Det er fint du kan være så voksen. - Takk.
Du har også tatt det pent. Fire timer etter sitter vi her, etter skjema.
Jeg kunne velge: sitte på kontoret og sture, eller holde daten med Linda.
- Kan vi ikke gå et annet sted? - Nei! Jeg elsker dette stedet.
Dan og jeg hadde vår første date her. Ved akkurat dette bordet, faktisk.
- Husker du det, Dan? - Ja, men noen date var det vel ikke.
Hun spiste min middag og fornærmet meg.
- Jeg skulle ha visst det. - Det er best slik, nå er vi fri.
Fri til å følge våre karrierer, andre mennesker, -
- skjønt jeg hadde ikke trodd du skulle begynne så fort.
Det er ikke noe på gang her.
Selvsagt ikke, Dan ville aldri... Din jævla flørt!
Du har ikke forandret deg siden første gang vi møttes.
- Hvordan kunne du tro...? - Du fulgte etter meg hit.
Jeg fulgte ikke etter deg. Og hvem sitter ved vårt bord?
- Hvem sin feite ræv sitter her? - Dan...
- Det er ikke vårt bord lenger. - Hvem sin feil er det?
- Nå går vi. - Nei, bli.
- Dere er begge selvdestruktive. - Enig.
- Hold kjeft! - Vi bør gå.
- Det synes hun. - Hold henne utenfor.
Holde henne utenfor? Det skulle jeg gjerne!
Dan, gikk det bra?
Kom. Denne veien.
Noen sier at nyhetene ikke er underholdning.
De kommer nok på andre tanker om de har sett på WBAL i Baltimore.
- I et debattprogram... - Kom hit.
Programleder Lorraine Bryer uttrykte seg uvanlig kraftig -
- og kastet en kaffekopp på Dan Hanson, -
- som skal være i en stabil, men forvirret tilstand.
Den lille stasjonen ble nedringt av folk som spurte hva som vil skje.
- Jeg er glad du ikke drikker kaffe. - Jeg drikker varm te.
Herregud, vi kom på ET. Det er så topp.
Lorie kommer til å hate dette. Lurer på om hun så det.
- Hvilken rolle spiller det? - Det er kanskje best slik.
Jeg vet det. Du har rett. Jeg mener, jeg er glad det er slutt.
Jeg trenger ikke slag i hodet. Ikke tre ganger, i hvert fall.
Oi, den parfymen er...
Så...
Hva synes du?
Skal vi gå til sengs sammen?
Jeg... Jeg kan ikke sove her. Jeg har ikke pyjamasen min.
Jeg tror ikke du vil trenge den.
En del av meg vil, men jeg kan ikke.
Dan, du har forandret deg veldig.
Men det tror jeg jeg har også.
Vi har alltid hatt mye moro og god sex.
Kanskje vi er klare for mer.
Jeg tror jeg er det.
Å, Linda. Jeg er lei for det.
Dan, gå hjem og hent pyjamasen din.
Hei.
Jeg har ingen pyjamas eller noe sted å bruke den nå da jeg er kastet ut.
- Jeg trodde du var hos Linda. - Nei.
Jeg tror ikke det er noe lurt at du blir her.
Hvor vil du foreslå at jeg drar, da?
- Et hotell, kanskje? - Det er sent, jeg vil ikke.
Greit, du kan sove på sofaen.
Men bare i natt.
- Men ikke tro at fordi du er her... - Tro meg, det skal jeg ikke.
Takk.
Jeg må skrive materialet mitt. Ringte advokaten deg?
Ja.
- Et program til, hva? - Ja.
Vel...
- Det er vel best slik. - Absolutt.
Vel...
- God natt. - God natt.
- Dan...? - Det er OK, skatt, det går bra.
Dan...
- Jeg tror jeg vil ha litt ostekake. - Hva?
Jeg tror litt ostekake hadde vært godt for deg også.
Du har rett, litt ostekake hadde helt klart vært godt for meg.
OK.
Du kommer ikke til å huske noe av dette, gjør du vel?
Lorie, jeg elsker deg.
Jeg er gal etter deg.
Vær så snill, gå aldri fra meg.
Jeg vil leve resten av mitt liv sammen med deg.
Jeg går og henter litt ostekake.
- Og det er slik jeg ser på saken. - OK. Stopp båndet, det var det.
Mr. Weller.
Vel, miss Bryer.
Jeg forstår det slik at det ikke vil fungere for oss.
Det gjør meg vondt å høre det.
Jeg så på opptaket akkurat nå.
Det er ikke det samme når dere ikke er der, begge to.
Du skjønner... Jeg innså da jeg sto der ute og så på, -
- akkurat hvorfor jeg liker programmet deres så godt.
Det er ikke temaene, ikke betydningen for samfunnet, -
- men det er fordi det alltid er en mulighet for -
- at ens kone, ens mann, ens kjæreste, hvem som helst, -
- kan gjøre akkurat det du gjorde i går.
Det er det som gjør livet interessant.
Alle klare, takk.
Sju, seks, fem, fire, -
- tre, to, en.
Og nå bringer Perkell Heating and Cooling...
- Jeg beklager, sir. Veldig. - Jeg også. De var et fint par.
Dagens tema: kommunestyrets syn på det psykiske helsevern.
God dag.
Før jeg begynner i dag, vil jeg si unnskyld til seerne -
- for min irrasjonelle og upassende oppførsel i gårsdagens program.
Jeg vil også gjøre noe klart -
- angående den foreslåtte motorveiforbindelsen.
Jeg vil bare si at...
...min motstander har rett.
Motorveiforbindelsen er ikke nødvendig.
Enkelte ting er bare ikke meningen.
Man tror man kan få dem til å føre i samme retning...
...men alt man får, er...
...trengsel og økt trafikk og...vonde følelser.
Motorveiene bør være der de er.
Jeg vil også gjerne si:
Dan, hvor du enn er...
Se, jeg har skylt koppen min.
Kutt til logoen, begynn Dans bånd. Å, mann...
Stakkars Lorie.
God dag. Før jeg begynner mitt motinnlegg, Lorie, -
- vil jeg komme med en uttalelse angående motorveispørsmålet i går.
Jeg vil offentlig forandre mitt opprinnelige syn.
Motorveiene er modne for en forbindelse.
Forslaget vil forsikre sårt tiltrengt framtidig vekst.
Som min onkel Olaf sa...
Nei.
Jeg skal ikke si det mer. Det er ikke min onkel Olafs ord, Lorie...
Det er mine.
Og det jeg sier, er at...
...jeg gjerne vil ha en ny sjanse.
Jeg vil ikke være atskilt fra deg.
Og det er slik jeg ser på saken.
Betyr dette...?
Ganske skummelt, hva?
Ja.
Gud, kontaktlinsen min spratt ut igjen.
- Vent, jeg finner den. - Nei, du knuser den igjen.
- Jeg har aldri knust den. - Jo, det har du.
Der ser du, trolldom.
Hva synes du om kommunestyrets syn på psykisk helsevern?
- Hva tror du jeg synes? - Det var det jeg visste.
Vil du ha dette på lufta?
Nei, Ray. Enkelte ting er viktigere enn et tv-program.
Selv jeg skjønner det. Disse ungene trenger privatliv.
De trenger ikke forholdet sitt utbyttet, slik at vi kan...
Kamera 1, på Dan. Kamera 2, zoom inn på Lorie.
- Den vant visst hun. - Hva snakker du om? Han vant.
Hva er vitsen i å snakke med deg? Du er en gammel tulling.
Det gjør deg til fru Tulling.